www.HoundDawgs.org
Hvordan får man vite det som ikke kan vites?
Hvilke evner må man ha?
Da man fant ut at hvalolje kunne belyse byene våre som aldri før-
-ville hele verden ha den.
Det har presset oss til å våge oss stadig lengre-
-ned i det mørkeblå ukjente.
Vi vet ikke hvor dypt det er, eller hvor mange skapninger som fins der.
Monstre. Er de virkelige?
Eller fins historiene for at vi skal respektere havets hemmeligheter?
Spørsmålet ergrer og pirrer meg.
Derfor skriver jeg for andre gang for å be om et møte.
Å få prate med deg vil være nyttig for romanen jeg vil skrive.
Arbeidstittelen er "Moby Dick".
Jeg håper du vil revurdere tilbudet mitt.
Det ukjente.
Det er dit fantasien min vil våge seg.
Spørsmålet plager meg ennå:
Hvordan får man vite det som ikke kan vites?
Med vennlig hilsen Herman Melville.
Det er stengt. Ingen nye gjester etter 20.00.
KJÆRE MR. MELVILLE.
Du kom.
- Du har en gjest, kjære. - Tom Nickerson?
- Herman Melville. - Vi fikk brevet ditt.
Du er enten desperat eller dum som kom helt til Nantucket.
Tilbudet gjelder fortsatt.
Tre måneders leie for en samtale én kveld.
Det er alt jeg eier.
Jeg vil heller se på det som en investering.
Jeg vil at du skal fortelle hva som skjedde med Essex.
Hva tror du at skjedde?
- Ryktene sier at Essex ble... - Hva vil du?
Hvilken historie forventer du?
Den om hvalen.
Essex gikk på grunn. Det ble holdt sjøforklaring.
Sjøforklaringen var vel ikke sannferdig?
Kom deg ut.
Du er den siste overlevende fra Essex. Hvem snakker om du ikke vil?
Hørte du meg ikke? Gå. Nå.
- Ikke gå. - Han vil ikke snakke.
Jeg vil ikke ydmykes og sløse bort tiden.
Vær så snill, Mr. Melville.
Han snakker ikke om Essex med meg eller noen andre.
Han har aldri gjort det.
Han lider.
Sjelen hans... plages.
Han trenger å skrifte.
La meg snakke med ham, vær så snill.
Kjære.
Det vil være bra for deg å snakke med ham.
Nei.
Hør godt etter!
Hvem tar seg av stedet når du drikker deg sanseløs?
Snakk med ham så mye du må for å få pengene.
Du vet hvilken situasjon vi er i, Thomas.
Bare så mye jeg må.
Jeg henter whiskyen.
Jeg glemte å fortelle deg at jeg var hvalfanger en gang.
Det var én tur. Som fersking.
Så da har du sett alt.
Kona mi har lest bøkene dine. Hun likte dem.
Så hyggelig. De har solgt godt. Jeg tror denne historien...
...kan forbigå den første romanen, som solgte riktig godt.
Nok en skipperskrøne?
Har du lest Hawthorne, Mr. Melville?
Snakk om forfatter.
- En strålende forfatter. - Ja, det er han.
Men han er ikke her. Det er jeg.
Av mine egne grunner.
Jeg skal fortelle deg om Essex. Du blir nok skuffet.
Men alt jeg sier, er sant.
Historien om Essex handler om to menn:
Kaptein George Pollard...
...og førstestyrmannen Owen Chase.
- Owen, du må ikke komme for sent. - Jeg rekker det.
Datteren vår kan vel ikke sove under en lekkasje?
Hvorfor mener du det er ei jente?
Det må det være.
Hun må minne meg på hvorfor jeg elsker deg.
Er det ei jente, blir hun som deg. Blond og vil erobre verden.
- Etter i dag får du vel en ny uniform? - Ja.
Endelig kommer vi oss bort herfra og inn i en verdig kapteinsbolig.
Jeg trenger ikke et hus i byen med kjedelige naboer.
Det er god nok plass her.
Noen ganger er ditt gode hjerte og vesen helt uutholdelig.
Gå og bli kaptein.
- Hva byr du? - 50 cent.
- Jeg har 4000 liter til 2 dollar. - Jeg tar 40 andeler.
SPERMHVAL
Selger, selger! Her borte!
Criterion har med en fin fangst. 1600 fat.
En ny rekord. 50 pund for spermasett i London.
Gratulerer.
- God morgen, Mr. Chase. - Mr. Mason.
Kom inn.
- Partneren min, Benjamin Fuller. - God morgen.
Sett deg.
Mr. Chase.
Jeg håper du vet hvor fornøyde vi er med innsatsen din.
- Takk, sir. - En av skutene våre, Essex...
...har blitt påkostet en reparasjon og er klar til å seile.
Siden vi har investert mye, må hun være i de beste hender.
Så... Vi har den store glede å tilby deg en stilling om bord.
Som førstestyrmann.
Som førstestyrmann?
Mr. Mason, du lovet meg en egen skute etter sist reise-
- da jeg hadde med meg 1500 fat. Du lovet meg det.
Det løftet må utsettes.
Vi, som alle andre, har hatt dårlige tider.
- Ikke på grunn av meg. - Nantucket styrer det globale markedet.
Det må ikke endre seg. Vi kan ikke eksperimentere nå.
Essex' kaptein blir George Pollard.
Han kommer fra en respektert hvalfangerfamilie.
Det har seg slik at faren hans er vår velynder.
Slekta, Mr. Chase.
Du kan ha all verdens erfaring, men slekta vinner alltid.
Ja, men slekta fyller ikke skuta med olje, Mr. Mason.
En vellykket kaptein må respekteres. Hva om de ikke respekterer ham?
- Sørg for at de gjør det. - Farvel, mine herrer.
Jeg forstår at du er skuffet, så...
En femtendedels andel.
Det er mer enn noen førstestyrmann har tjent.
Og om du leverer 2000 fat med olje, lover jeg deg...
- at du blir kaptein neste gang. - Du har lovet meg det før, Mr. Mason.
Denne gangen vil jeg ha det skriftlig.
Kaptein Pollard.
Vi har hatt en hyggelig samtale med Mr. Chase.
- Han vil gjerne arbeide for deg. - Det setter jeg pris på å høre.
Jeg må passe på en fersking.
En veik type fra Nantucket som ble født med sølvskje i munnen.
- Jeg skulle avvist tilbudet. - Hvorfor? Nå har du løftet skriftlig.
Ja, men en løgners ord er verdiløse, selv om det er skriftlig.
Jeg elsker deg like mye om du er handelskaptein.
- Og ikke blir borte i to år. - Jeg blir ikke borte så lenge.
Ei hvalskute fra Bedford kom tilbake etter tre år.
Hun mistet to menn og hadde lite last.
De var fra Bedford, og jeg var ikke med.
Helvete!
Jeg vil være kaptein på min egen skute.
Ei hvalfangstskute.
Er det opp til dem, får vi aldri noe mer. Det skjer ikke, Peggy.
Det var det faren din sa, ikke du.
Hva er galt med det?
Han ville ha en fremtid for familien og seg selv.
- Han var en drømmer. - Ja, det var han.
Han kom seg aldri til sjøs på grunn av menn som dem.
Han var der iallfall da barna ble født.
Det er det eneste jeg kan.
Beklager.
Jeg giftet meg med en hvalfanger.
Du...
Jeg sverger at jeg kommer tilbake raskt.
Bare kom tilbake.
Lov meg det.
Jeg sverget, jo. Vil du at jeg skal love det også?
Jeg lover deg det.
Jeg vil snakke med deg, sønn.
En kaptein kan ikke være noens venn.
Du er deres overordnede. Hverken du eller de må glemme det.
Takk.
Oldefaren din og et knippe andre startet denne industrien.
Uten oss og deg vil hele verden mørklegges.
Jeg håper at jeg gjør ære på familien Pollard.
Herre, du skapte den mektige hvalen.
Et makeløst monster så enormt, ufattelig er dets kolossale krefter.
Men, evige Gud, du befaler at vi arme dødelige-
- skal beskjeftige oss selv, koner og barn for å nære oss av-
- dette fryktelige monster med et krigersk raseri.
Å, Far, må ditt guddommelige lys skinne på disse mennene.
La reisen bære frukter,
og la dem komme trygt hjem med ei full skute-
- så den hvite flammen fra Nantuckets hvalolje-
- kan lyse opp våre hjem, trygge gatene mot nattens synder-
- og fyre opp industriens maskiner, som driver nasjonen fremover-
- mens menneskearten utvikler seg. Vi ber i ditt navn.
Så... Hvilken måned var det?
Det var sent på året.
Vi var noen av de siste som seilte.
Derfor fikk jeg og Barzillai hyre.
Tenk...
Jeg var 14.
14.
Nickerson, du står stille, kom igjen.
Jeg var førstereisgutt og redd,
men reddere for å vise det.
Barzillai var 17. Vi var foreldreløse og vokste opp på kaia.
Begge hadde det travelt med å bli menn.
Grubs, hva slags nåler har de?
Hvalnåler, Thomas.
Hvordan får jeg tak i en?
Da må du gi verdens største beist nådestøtet.
Nickerson, gi Mr. Bond grønnfôret.
Fort deg, for pokker.
Jeg skal få 12 sånne en dag.
Ankerspillet er klart, og seilene er slakke.
- Dette er bare halvparten! - Legg dem på vanntønnene.
At du er her, kan bare bety én ting.
Ja, én her kjenner til sannheten om Owen Chase.
Nei, at de andre skutene alt var besatt.
Nåja, jeg er en ny mann, Owen. Spørsmålet er om du er det.
Er Matthew Joy tørrlagt?
Tørr som sand.
Har du kontroll på temperamentet?
Jeg er rolig som en kirkelyd.
Det tror jeg ikke før jeg ser det.
Med tanke på hvem som er kaptein, gir jeg din indre ro... to døgn?
Lykke til.
- Pollard. George Pollard. - Owen Chase.
- Chase. Er navnet fra fastlandet? - Ja, det er det.
Snart er vi ikke på øya lenger, og da vil jeg føle meg hjemme.
Jeg ble overrasket. Vanligvis får kapteinen velge førstestyrmannen.
En erfaren kaptein får det.
Du skjønner vel at eierne vil at menn håndterer investeringen deres.
Ja.
De vil vel bare forsikre seg.
Følg med på meg og si ifra om jeg gjør noe galt.
Det er bare slik jeg fungerer, kaptein.
Mr. Chase, hiv ankeret inn.
Toppgastene er klare.
Mr. Lawrence, ta roret.
Mr. Joy, sett seil.
Mr. Chappell! Vær klar ved mesanen. Sett forre og store mers.
- Sett opp farta. - Kom igjen, Nickerson!
Løsne gitau og gordinger, sett seilet!
Sett mers-og bramseil. Hiv på ankerspillet.
Sett bramseilene. Slipp gitauene og sett seilet!
Det er en knute i seisingen.
Mr. Chappell, ta roret.
Den løsner ikke, Mr. Chase!
Hvorfor er ikke brasene på plass?
- Hvor er forseilene, Mr. Ray? - Skal bli, sir!
- Hiv på ankerspillet! - Hiv på ankerspillet, sir!
Dra, Nickerson!
- Sett seil, for pokker! - Gud og hele Nantucket følger med.
- Ankeret er på plass! - Dukk, kaptein!
Se opp, kaptein.
- Hva er galt, Mr. Sheppard? - Seisingen hindrer seilet.
Det løsner ikke, Mr. Chase!
Bramseilet sitter fast!
Seisingen løsner ikke!
- Vi har ikke nok seil ennå. - Den løsner ikke!
Trå forsiktig!
Det er seisingen, Owen!
Hold deg unna.
- Jøss! - Helvete!
- La gå storseilet! - Hal!
Sikre det!
Bra jobbet, Mr. Chase.
Når vi Kapp Verde i løpet av to uker, kan vi nå Stillehavet i tide.
Mais, Mr. Chase?
Nei takk, jeg har aldri likt det.
Så rart. Det sies at faren din dyrket mais på Cape Cod.
Det gjorde han. Så jeg ble lei av å spise det hver dag.
Mais, okra og bønner, ikke sant?
Før han havnet i fengsel.
- Har du hørt historien, Mr. Joy? - Sir?
Vet du at Mr. Chase ble foreldreløs som følge av farens fengsling?
Vi har alle våre grunner til å være til sjøs.
Som regel stiller vi ikke for mange spørsmål.
Det kan ikke ha vært lett. Men...
Nantuckets noble sjøfartsfamilie adopterte deg.
Dette er ikke første gang jeg kalles landkrabbe-
- av en fra Nantucket som minner meg på at jeg ikke er en del av familien.
Unnskyld meg, men hvalbåter og vakter må fordeles.
Nei takk, ikke til meg.
- Ikke en dråpe? - Nei, sir.
Som sagt... Jo færre spørsmål, jo bedre.
Server maten!
Får vi sånt skvip første dag?
Gniere! Hvor er kjøttet?
- For ei vakker jente, Mr. Chappell. - Skåret ut på et lakkert hvalbein.
- Jeg vil ta på den. - Ikke ta på den.
- Jeg trodde du var gift. - Ja, og der er hun.
Vel, det er iallfall nesen hennes.
Gratulerer, mine damer.
Dere trimmet seilene bra i dag.
Jeg har sjelden sett uslere dekksfolk.
- Mr. Chappell. - Sir!
Du er kapteinens harpuner. Mr. Lawrence, du er min.
- Ja, sir. - Mr. Peterson.
- Andrestyrmannens harpuner. - Ja, sir.
Det er seks mann i hver båt.
Første øvelse i morgen klokka sju.
Vi er ikke engang øst for Halifax.
Hva heter du?
Coffin. Henry Coffin.
Han er kapteinens fetter, sir.
Ja vel, Mr. Coffin. Tror du en hval vet om den er øst for Halifax?
Jeg vet ikke hvem eller hvorfor alle er her.
Noen av dere skjuler nok forbrytelser og er på flukt.
Det er greit. Jeg bryr meg ikke.
Men til gjengjeld lever dere for én ting, en eneste ting...
Hvalolje.
Jeg vil fylle våre 2000 fat og dra hjem så fort som mulig.
Selv når været er fint, og ingen hvaler er i syne-
- senker vi båtene og øver på alt vi trenger for å fange en hval.
De som ligger på latsiden, svømmer hjem. Forstått?
- Ja, sir! - Sir.
Fersking.
Opp på dekk.
Kom igjen.
Ja, landkrabbe.
- Thomas Nickerson? - Ja.
Noen blir kvalme i begynnelsen.
- Dra meg opp igjen! - Gjør opp med Neptun, gutt!
Dra meg opp!
Er du bedre nå?
Pokker.
Beklager, sir.
Nå har du noe å skrive om til moren din.
Moren min er begravet i Smith's Hill. Faren min ligger der også.
Han ble borte på sjøen før jeg ble født.
Gi meg den.
Dette er familien din nå. På godt og vondt.
For det meste vondt.
Svabre dekket, gutt.
Plattfotvakt! I dag lærer dere det som trengs for å være hvalfangere.
- Du kveila lina feil, Nickerson. - Ja, sir.
- Vi øver til solnedgang om vi må. - Ja, sir!
- Store mers og sidelik! - Harpunerer, gå til båtene.
- Store mers og sidelik! - For tregt, landkrabber!
Pøsene.
Dere skal kjenne hver tomme av skuta før dere køyer.
Jobb med tauet, Barz.
Raskere, Mr. Ray.
Han er ingen fersking lenger, Mr. Chase.
Du er en sjømann nå.
Ikke verst, Mr. Ray. Sett og beslå fokken!
Venn dere til det. Dere må jobbe hardt.
Mr. Chase?
Sir.
Sett leseilene.
Er det lurt så nær Golfstrømmen?
- La oss se an været. - Vi ligger to dager etter skjemaet.
Vi må hente inn tapt tid om vi skal utnytte østavinden.
Sett leseilene.
Sett leseilene. Kom igjen!
Sikre den! Sett leseilene!
Opp, Mr. Coffin. Kapteinen vil ha fart.
Bruk brasene. Juster farten.
Sett forre leseil på store mers og bram. Fort dere!
- Sikre leseilene med fallet. - Leseilene sikres, sir!
Bommen til leseilene er klar!
Braser forre mers, sir!
Ja!
- Kapteinen satte fart nå! - Endelig kommer vi oss av gårde.
Hun er gammel, men det er liv i henne fortsatt.
Stormbyge ved styrbord baug. Vi må reve seilene.
Ikke ennå, Mr. Chase.
Vi beveger oss mot stormbygen i åtte knop, den er raskere.
La den komme. Mennene er veike.
De trenger en god dåp. Jobben har begynt nå.
Om vi ikke rever seil, treffer den oss tvers.
Mr. Chase.
Vi holder kursen.
Mr. Lawrence? Hold kursen.
Jeg holder kursen.
Vi taper en halv dag. Vi seiler langs den.
Takler ikke mennene en byge, Gud hjelpe oss.
- Gjør klar for uvær. - Det blir røft vær. Sikre dekk.
Bruk broker på båtene!
Forbered deg på været, Mr. Bond. Vi er på vei inn i en byge.
- Sikre storluka! - Den er rask.
Vi må endre kurs og ri den av.
Vi holder samme kurs. Mr. Chase.
- Hold kursen! - Holder kursen, sir.
- Vi tar inn vann! - Hold dere fast!
Rev seilene, Mr. Chase!
Over til lo, grip vantene! Til lo og hold dere fast!
- Vi må få ned seilene! - Mot le!
Nickerson, hold deg fast!
Hold tauene støtt!
Hold dere fast!
Snu skuta! Snu mot le!
Nei, skaden er gjort!
- Løsne bramseilene! - Nei, snu skuta!
- Snu, Mr. Lawrence! - Det er for sent, for faen!
- Den treffer bredsiden! - Snu skuta!
- Hold dere fast! - Snu!
Løsne bramseilene!
Hold dere fast!
Pass opp!
Mr. Joy!
- Vi må kutte bramseilene! - Jeg løsner dem!
Vi må få rettet henne opp!
Du ville snakke med meg?
I morgen klokka sju
samler du mannskapet.
Si at vi reiser til Nantucket for å reparere skuta.
Be så om unnskyldning for å ha trosset kapteinens ordre-
- noe som nesten kostet alles liv i dag.
Hva?
Lever oppsigelsen når vi er tilbake.
- Det var alt. - Du ba om å sette leseil.
Avgjørelsen var fornuftig. De måtte testes.
- Ved å sende dem inn i en storm? - Det var uflaks.
Nei, det var dårlig dømmekraft. Å skylde på uflaks er veikt.
Pokker ta din frekkhet! Vet du hvem du snakker med?
Jeg er kaptein George Pollard. Pollard!
Og du, Mr. Chase, uavhengig av hvor mange hvalnåler du har-
er bare en bondesønn,
som har albuet seg frem til en rang.
Kom deg ut.
Å dra tilbake uten et eneste fat med olje er en tabbe, sir.
Det er ikke passende for en mann ved navn Pollard eller Chase.
Det beste for begge er å jobbe all den tiden Gud gir oss-
- fylle skuta med olje og dra tilbake om et år-
- og bli kvitt hverandre snarest mulig.
Tro meg, jeg ønsker det like sterkt som deg.
Men det er jo kapteinens avgjørelse.
De var som et ektepar som ikke passet sammen.
Et slikt par tolererer hverandre, men de kan også synke ei skute.
Er du gift?
Ja, det er jeg.
Gud bevare deg.
Vi venter vårt første barn.
Vet kona di at du tok med alt du eier og ga det til en fremmed?
Nei, sir.
Du er visst full av overraskelser.
Så Essex dro ikke tilbake til havna?
Nei.
Hun fortsatte reisen.
Det tok ikke lang tid før vi hørte ropet alle hvalfangere ber om:
Blåst!
Mot losiden!
Der blåser hun!
Rett eller sperm, Mr. Ramsdell?
Det er spermhval!
Der går halefinnene!
Mr. Chase, sett båtene på vannet.
Alle mann på dekk!
Få ned båtene!
Fir dem ned!
SØR-ATLANTEREN 3 MÅNEDER TIL SJØS
- Ja! Ro til ryggen brekker. - Ja, sir!
Gi alt dere har. Ro til armene faller av.
Der kommer de opp!
- Den veien! Full fart! - Ja, sir!
Kom igjen! Bruk ryggen.
- Ro som om djevelen rir deg! - Der blåser hun!
Det er en kalv.
- Er det kalven? - Der er moren.
Det er den karen vi vil ha! Han er verdifull.
- Ro, Nickerson! - Beklager.
- 40 fat? - 50.
Han tar rekorden!
Angrip årene, gutter.
Ro til dere mister pusten!
Ro av alle krefter! Stødig, gutter! Stødig!
Pass på årene!
- Mr. Ramsdell, klargjør lina. - Ja, sir.
Mr. Lawrence, den første er min.
Ro meg nærmere.
- Ro! Kom igjen! - Følg etter ham.
Det er din første tur med Nantucket-sleden.
Herregud!
Se på ham! Verdens mest fryktinngytende skapning.
Han dykker!
Hendene mine!
Vi må fukte lina, Nickerson.
Kom igjen, gutter!
Vi har 140 favner av lina igjen.
80 favner, sir!
Han drar oss ned!
Matthew, jeg trenger lina di!
Fortsett!
- Gi meg lina! - Ja, sir.
- Gi meg lina, Mr. Peterson. - Vi har bare 60 favner igjen!
- 20 favner, Mr. Chase. - Knytt dem sammen.
- Det er klart! - Kast den!
Peterson, ta over.
Hvor mange favner er det igjen?
70, sir.
Nei, vent!
- Owen! - Nei! Ikke ennå! Ikke rør lina!
Det er 50 favner igjen, sir.
Owen, for helvete!
Ikke rør den!
30 favner igjen, Mr. Joy.
10 favner, sir!
Skåt!
Ro!
Pipen er utrøykt!
Utrøykt!
Fort dere.
Herregud! Kom dere bort, jævler.
Spekket er i olja. Lukt på det!
- Det er lukten av penger! - Kom dere bort, drittsekker.
- Har du den? - Nei.
- Hvordan ser det ut? - Ikke bra.
Det var det.
Mr. Chase.
Ja?
Det var alt. Vi får ikke mer ut.
Gullet er der inne, grav videre.
Vi får ikke plass.
Finn en som får det, da.
Nickerson! Kom hit!
Hallo! Jeg ba deg komme.
Klatre inn i ham.
Kom igjen, Thomas.
Det som er der inne, er mer verdt enn det de koker.
Sir! Jeg klarer det ikke.
- Beklager. - Kom deg ned, ellers må du sove der.
Tygg på denne, gutt.
Det lukter verre enn djevelens ræv der nede.
Takk.
- Beklager. - Du kan ta puta mi, Nickerson.
Kom deg nedi.
En mann blir kjent med seg selv der nede.
- Har du vært i et hvalhode? - Nei. Det ble jeg spart for.
Det er der skatten er.
Jeg glemmer aldri den første hannen.
47 fat. Men gleden var kortvarig.
- Var det fisket tomt? - Ja.
Så vi seilte lengre ut.
SØR-AMERIKA
Ja. Det tok en måned rundt Kapp Horn.
Vi reiste fra Sør-Atlanteren med et spedt håp-
-om at det kunne bli bedre.
Men å komme til Stillehavet hjalp ikke.
Det var for få hvaler i sikte.
Etter nesten et år til sjøs-
- ble kapteinen og førstestyrmannens humør mer anstrengt.
Kapteinen var for det meste i kahytten og våget ikke møte mannskapet.
Lasterommet var nesten tomt.
Å se på våre ynkelige forsøk minnet oss bare om-
- at det var lenge før vi kunne dra hjem.
Nei, det snakker jeg ikke. Snakk engelsk.
Gi meg mer.
- Her, sir. - Dette er hvalolje fra Nantucket.
- Ingen gris er mer verdt. - Mer!
- Presten sier vi må skrive hjem. - Hvem vil brevene hjelpe?
Enkene? Eller de som eier de tapte skutene.
Hvor lenge skal vi leve slik, kaptein?
Skriv om dere vil, be om tilgivelse for dere selv og kapteinen deres.
Ingen kunne forhindre det som skjedde der ute.
Ingen vil tro på det. Særlig ikke velynderne våre.
I mange år har olja vår fylt deres lommer med gull.
Kaptein. De lokale fortalte at dere ble angrepet.
Kaptein George Pollard. Essex.
Kaptein Clemente Pelaez. Santa Maria.
Spanderer dere en drink?
Nei.
Uflaks? Hvor langt ute?
- Kun en idiot drar så langt ut. - Hvor langt er det?
750 sjømil langs med ekvator.
Offshore Ground.
- Var det hvaler der? - Flere enn du kan drømme om.
Hundrevis. Et hav av halefinner så langt øyet rekker.
- Jeg kunne fylt 3000 fat på en dag. - Kunne?
Om det ikke var for den demonen.
En hval.
Hvit som alabast. 100 fot lang.
Den tok livet av seks mann.
Resten av oss fikk et minne for livet.
Tok den hvite hvalen en dans og rundstjal dere også?
Takk.
Tror dere på det?
Seiler vi nå, når vi østavinden på sitt beste, fyller skroget-
- og kan være hjemme om seks måneder.
Hva synes du, Mr. Chase? Vi trenger ikke lide lenger enn nødvendig.
Amen.
Grådigheten inntok kapteinen og førstestyrmannen.
Så vi seilte ut. 750 sjømil langs ekvator.
Der kunnskapen tok slutt, begynte spekulasjonene.
Det var her hvalene gjemte seg. Så langt unna mennesker som mulig.
Men vi fant dem.
Århundrer tidligere var sjømenn redde for å seile utfor kanten.
Men vi reiste mot fornuftens grenser.
INGEN HVALER
Tro ble til tvil. Håp ble til blind overtro.
- Kaptein, mennene snakker. - Det er det de gjør.
De liker ikke å seile så langt ut.
Irettesatte du dem?
Sa du at skuta må fylles med hvalolje-
- og om hvalene er så langt ute, drar vi dit?
Fetter, vær så snill.
Dette er galskap.
Du har latt deg påvirke av den mannen. Du må snu skuta.
Jeg foreslår at du går ned og beroliger mennene.
Vær en leder. Og aldri misbruk vår familierelasjon igjen.
Mr. Coffin.
OFFSHORE GROUND 14 MÅNEDER PÅ SJØEN
Hva er det?
- Hør. - Mr. Chase? Jeg ser hvitt vann.
- Hvor? - Babord!
- Hvor er de? - Ser du noe?
- Fir ned båtene! - Fir dem ned!
Til helvete med det meksikanske feltet!
- Opp med årene! - Ta ham, Mr. Chappell!
Spidd ham!
Rett forut, Peterson!
Ikke la ham bite på årene. Fortsett.
- Hvalen? - Ja.
Så det er sant?
Ja. For mye er sant.
Få den opp!
Full fart!
- Mr. Bond! Senk taljen! - Ja, sir!
Der kommer hun. Nå, nå!
Mr. Lawrence, seil mot le, rett mot flokken.
Varm tjære.
Vi finner ham.
Vi er ved siden av den. Strand oss oppå!
Hun er vår!
Hva var det, Mr. Lawrence?
Mr. Chase!
Faen. Finn Mr. Lawr...
Mr. Easton!
Send Mr. Lawrence til pumpene!
- Hvor er han? - Babord baug!
Gi meg de største harpunene!
Så han vil kjempe?
Jeg har aldri sett noe sånt.
Mr. Lawrence, ta roret. Mr. Ramsdell fest lina til fokkemasta.
Så lenge det er liv i meg, er han min.
- Kutt lina! - Pass opp!
Kaptein! Essex krenger!
Snu båten!
Hjelp meg, Mr. Joy!
- Hjelp! - Gi meg hånda di! Nickerson!
Mr. Chase!
En hval knuste skuta, sir.
Hva?
Vi mistet Easton og Sanborn.
Pumpene er ubrukelige.
- Vi må forlate skuta. - Vi kan ikke ro hjem.
Vi må ta ned seilene og improvisere.
Samle så mye mat og vann dere kan bære.
Vi trenger så mye ferskvann som mulig.
Nickerson, ta med alt du kan. Barz, bli med meg.
- Herregud. - Først seilene og forsyningene.
Ta med så mye mat du kan bære.
Fort dere. Nickerson, det er flere tønner i lasterommet.
- Har du den? - Skipskjeksen er tørr. Kom igjen!
- Fir den ned! - Ta imot halsene.
- Fir den ned! - Få råa ned! Kom igjen!
Hold fast!
- Kom igjen, Nickerson! - Ta seilene.
Chase sin båt.
Få råa ned!
Vi trenger seilene. Det er ikke nok vann.
- Få med dere fatene! - Få med tauverket!
- Mer ferskvann og skipskjeks! - Det er flere tønner i lasterommet!
- Benjamin! Fort deg! - Gi meg hånda di. Jeg har deg.
- Skipskjeks! - Kom igjen!
Fort deg!
- Kom deg bort fra olja! - Hun synker!
- Hvor er Owen? - Hvor er Mr. Chase?
- Han var her nettopp. - Fort dere!
- Mr. Chase! - Vi må legge ut!
- Kom igjen! - Olje på dekk!
- Kaptein! - Mr. Chase!
- Owen!
Hvor er førstestyrmannen?
- Hun eksploderer! - Vi må dra!
Nei, vent! Mr. Chase!
Mr. Chase!
Der er han! Der er han!
- Her borte! - Mr. Chase!
Flytt den! Mr. Chase.
- Her! - Ta tak. Vi har deg.
Det går bra nå, Mr. Chase.
Så vi skal fiske?
Rens og lad den, Mr. Joy.
Ro unna, ellers går vi under med henne.
2000 NAUTISKE MIL VEST FOR SØR-AMERIKA
Kaptein.
Hva med forsyningene?
60 gram skipskjeks per mann om dagen.
Og en halv kopp vann.
- Vi kan ikke overleve på det. - Ikke lenger enn noen få dager.
Det er ham.
Ja, det er ham.
Du lurer ikke meg, Mr. Chase.
Mr. Coffin?
- Sier du det? - Vi er her på grunn av deg.
- Legg ned pistolen, Mr. Coffin! - Si at du er redd!
- Hva gjør du? - Legg den ned.
- Hva skjer når forsyningene er slutt? - Gjør som kapteinen sier.
- Jeg vil se at han er redd. - Legg den ned!
- Gjør som kapteinen sier nå! - Si det!
- Henry! - Si det!
Si det!
Henry! Legg ned pistolen!
Henry! Legg den ned.
Så vi dro østover. Tilbake dit vi kom fra.
Men det var bare solen og kompasset som viste oss det.
Alle retninger så like ut.
Vi håpet å seile med vestavinden til Påskeøya.
En reise på 3000 nautiske mil.
Vi har drevet sørover i 12 dager. Seks breddegrader.
Vi er ikke noe nærmere Påskeøya.
Vi er på samme sted.
Vi er fordømt.
Vi tar det igjen når vi når stillebeltene.
Vi når dem.
Chappell!
- Chappell! - Du har ham, kaptein!
Mr. Joy, fallet sitter fast!
Mr. Joy! Gikk det bra?
Ta rorkulten!
- Ta den! - Matthew!
Få ned seilet!
Matthew, hva skjedde?
- Hva skjedde? - Owen. Hva gjør du her?
La meg få se. Ligg stille.
- Det går bra! - Ta det med ro. Jeg vil bare se.
Jeg slo hodet mitt. Det er bare en skramme.
- Gi ham vann. - Jeg trenger ikke vann!
- Gi ham vann, for pokker. - Nei, jeg trenger ikke vann.
Ta den.
Jeg har deg. Det går bra.
Hva ser dere på? Det går bra. Kaptein Pollard. Frisk som en fisk.
Frisk som en fisk. Hører du?
Owen? Det går bra.
Greit? Det går bra.
- Ditt råskinn. - Takk. Kom deg bort.
Det går bra med ham.
Vi drar.
Hvorfor sløse vann på en død mann?
De to har kjent hverandre og seilt sammen fra barnsben av.
Si meg, ville du latt din egen bror dø?
Det er et enkelt regnestykke, Mr. Chappell.
Det er ikke nok til alle sammen.
Hvorfor sløse vann på en død mann?
Hvorfor sløse vann...?
Hvorfor sløse vann?
Hvorfor sløse vann på en død mann?
Mr. Nickerson?
- Hvorfor sløse vann... - Går det bra?
- Jeg klarer ikke. - Klarer ikke hva?
Nei, du, du... Du har nok. Mer enn nok.
- Men vi har kommet så langt. - Vi er ved veis ende.
- Vi har en avtale. - Ta pengene og dra.
- En djevelpakt. - Nei, sir.
Djevelen elsker usagte hemmeligheter.
Særlig de som gnager på sjelen.
Hva er din?
Jeg er ingen stor forfatter.
Jeg er ikke Hawthorne.
Fra første stund... har denne historien hjemsøkt meg.
Den fortærer meg.
Jeg er redd for at om jeg ikke skriver den...
...bør jeg aldri skrive igjen.
Og så?
Jeg er redd for at om jeg skriver den...
...blir den ikke så bra som den burde være.
Fortell videre, sir.
For oss begge.
34 DAGER ETTER FORLISET
Send den videre.
Takk.
Vi takker deg, herre, for maten.
Beklager.
For livet, helsa og alle goder.
- La alle... - Land.
Land!
- Land! - Land!
Årene! Sett i gang!
Ro!
- Jeg så det, Mr. Chase! - Det gjorde du.
Stopp. Stopp!
- Mr. Chase. Hva er det? - Mr. Chase!
- Hvorfor har du stoppet? - Den har fulgt etter oss.
Hva snakker han om?
Det er ikke noe der ute, Mr. Chase!
Hva gjør du?
Sammenstøt!
Nei!
Hvor er han?
Det kan være Ducie Island.
Uten kart, kompass eller kvadrant kan vi ikke være sikre.
Vi må holde bålene i gang døgnet rundt.
Vi får håpe ei passerende skute ser røyken.
Jeg ville vise dere dette.
De har utvilsomt vært her lenge.
De ventet på ei skute, men det kom ikke noen.
Det kommer ingen skute. Blir vi her, dør vi.
Hvor lang tid tar det før fuglene forsvinner når de ser eggene spises?
Det er et privilegium å vite når man skal dø-
-og kunne forberede seg på det.
Det er en forbannelse å være så langt hjemmefra...
...uten å kunne ta farvel eller forsone seg...
...og gjøre opp for seg.
Så la oss gjøre opp, kaptein.
Kaptein for hva da?
Det var ikke din skyld at Essex forliste.
- Jeg var skyldig... - Du er ikke kaptein.
Men du ble født til å gjøre dette. Jeg ble bare født inn i det.
Hva synes du vi skal gjøre, George?
Hvordan fornærmet vi Gud som er så vred nå?
Den eneste som fornærmet Gud, var hvalen.
Ikke vi?
Ved å være arrogante og grådige. Se hvor vi havnet.
Vi er overlegne skapninger skapt i Guds bilde.
Konger på jorden som skal seile rundt på planeten vi ble forært.
Og tøyle naturen slik vi ønsker.
Føler du deg som en konge etter alt som har skjedd?
Vi er ubetydelige, bare små prikker og støvfnugg.
Vi seiler østover ved daggry. Om vi skal dø-
- la det skje med Guds nåde, og la oss dø som menn.
- Er vi klare, Mr. Weeks? - Ja, sir.
Mr. Chappell? Mr. Wright?
Jeg klarer det ikke, sir.
Jeg, Wright og Weeks...
...vi blir her.
Er du klar, Matthew?
- Jeg hjelper deg. Kom. - Det er ingen vits.
- Vi drar hjem. - Det er ingen vits.
Bare dra.
Pokker, Matthew.
Det går bra.
Jeg sender en båt når vi er hjemme.
- Så spiller vi kort i Nantucket. - Ja.
- Avtale. - Bra.
Skal jeg åpne den for deg?
Jeg tror jeg greier meg. Om jeg trenger den.
- Gud være med deg, bror. - Med deg også.
Bror Peterson?
Blir du med oss?
Mr. Peterson, bli med oss i båten vår med Mr. Bond.
48 DAGER ETTER FORLISET
Hvor er han?
Pollard?
Mr. Lawrence, våkne opp.
Hvor har den andre båten blitt av? Pollard?
- Kaptein Pollard! - Kaptein Pollard!
- Pollard! - Kaptein!
Kaptein Pollard!
Pollard!
Hva er i veien?
Benjamin. Hva gjør du?
Han er død. Jeg kaster ham i vannet.
Se på meg. Se på meg, Benjamin.
Ingen fornuftig sjømann kaster det som kan redde ham.
Hør på meg.
Han kan hjelpe oss.
Min himmelske Far. Vennligheten er hans nåde.
Med lengtende blikk venter dine skapninger på det daglige brød.
Sjelen min er død.
Slik ble det.
Vi klargjorde liket.
Vi tok bort de indre organene.
Skar bort lemmene fra kroppen hans.
Vi skar alt kjøttet fra skjelettet.
Etterpå lukket vi liket...
...sydde det igjen så godt vi kunne...
...og overga ham til havet.
Vi spiste hjertet først.
Fordøm meg.
Nei.
Sånn.
Nå er det gjort.
Nå er det sagt.
Fortalte du det aldri til noen?
Nei.
Ikke til kona di heller?
Tror du hun kunne elske meg-
- om hun visste om det fæle jeg har gjort?
Ja. Det ville hun.
Om du hadde fortalt meg det dagen vi møttes-
- ville jeg uansett vært gift med deg i dag.
Du har fortsatt den guttens styrke i deg.
Jeg ser det. Selv om du ikke ser det selv.
Du kan avslutte historien nå, kjære.
Sett deg opp.
Hør her...
Hvil deg her.
Vi har fortsatt noen dråper vann igjen.
Ikke gi opp. Vi skal hjem.
Har du familie hjemme, Mr. Chase?
Ja, jeg har ei kone.
Og en sønn eller en datter.
71 DAGER ETTER FORLISET 1200 NAUTISKE MIL VEST FOR SØR-AMERIKA
Greit.
- Kaptein! - Vi trekker igjen.
- Nei, det gjør vi ikke. - Vi trekker igjen.
Mr. Ramsdell, du overtar kommandoen over båten.
Fetter, kan du...?
Du er kapteinen vår. Mennene trenger deg.
- Mennene klarer seg. - Vær så snill.
Vær så snill.
- Henry. - Vi trekker igjen.
Det er en ordre.
Om du ikke kan gjøre det, gi pistolen til en annen.
Henry, nei, nei, nei!
Du må hjelpe meg.
Vi var ukevis i stillebeltet.
Det området er mer som en ørken enn et hav.
Solen bakte.
Frykten min.
Alt jeg greide å tenke på...
...var at alle kom til å dø, mens bare jeg overlevde.
Mr. Chase kunne bare anslå at vi var 800 nautiske mil fra land.
Mr. Chase.
Kaptein Pollard.
Jeg er glad for å se deg.
Det er svært lite å glede seg over i vår overlevelse.
- Det er det heller ikke for oss. - Barzillai?
Den tredje båten?
De...
De har vært borte i dagevis.
De er nok fortapt, sir.
Mr. Chase, du ligger best til.
Det er bare en hval.
Han er der! Kast harpunen!
Kast den!
Kast harpunen!
Kom igjen.
- Kast den! - Kom igjen.
Drep den! Han er der! Kast harpunen!
Hvorfor drepte du den ikke?
Du er en tåpe.
Strømmene skilte oss.
Det var siste gang vi så kaptein Pollards hvalbåt.
87 DAGER ETTER FORLISET
En båt!
Babord baug!
Gud være oss nådig.
90 DAGER ETTER FORLISET 18. FEBRUAR 1821
Mr. Chase.
Far!
Ikke forlat meg, far.
Mr...
Mr. Chase. Se, sir.
Mr. Chase... se.
Våkne, Mr. Chase!
Våkne!
Vær så snill, det er land.
Se, Mr. Chase.
Vi ble reddet der, utenfor øya Más Afuera i Chile.
90 dager etter at Essex sank.
De ga oss noen gamle klær. Vi fikk mat også.
Det var vanskelig å spise i starten. Rart.
De tok godt vare på oss til vi fant ei skute som dro hjem.
Den reisen tok tre måneder til.
NANTUCKET HAVN 11. JUNI 1821
Det var som om hele øya kom for å se at vi kom tilbake.
Men ingen jublet. Det var helt stille.
De så på oss som om vi var gjenferd eller gjengangere.
Vi sa ikke noe om hvordan vi overlevde til noen-
- men jeg lurer på om de visste om våre mangler.
Kanskje de bare var nysgjerrige.
Herregud!
Jeg lovet deg det jo.
Herregud.
Hei.
- Hei, vennen. Hvem er dette? - Phoebe Ann.
- Phoebe Ann Chase? - Dette er pappa.
Hei, vennen.
Det er pappa.
Herregud.
Selvsagt lot de ham ikke være.
Mr. Chase og kona hadde knapt startet på veien hjem-
- da han ble stoppet og måtte gå til sjømannskontoret.
Det var fortsatt forretninger som måtte drøftes.
Vi går rett på sak.
Siden vi mistet mange liv og verdier på reisen-
-holdes det sjøforklaring.
Som kaptein og førstestyrmann forventes det at vi forklarer oss.
Selvfølgelig.
Vi har diskutert dette med rederne og faren min.
Om vi er ærlige om alt, vil det få sine følger.
Forferdelige følger for hele industrien.
At en hval sank Essex.
Men det er sannheten.
Om assurandørene og investorene uroer seg for-
-sjømonstre som senker skuter-
- og sjømenn som trekker lodd om å overleve...
Vi er i oljebransjen. Alle sammen.
I alle bransjer må sannsynligheten for suksess være større enn risikoen.
Hva foreslår du?
At du sier at skuta gikk på grunn.
- Det er løgn. - Og at de som døde, druknet.
Det er nok en løgn.
- Tenk på det. Du blir kaptein. - Det har jeg skriftlig.
Betingelsen var at du kom hjem med ei skute full av olje.
På denne måten garanteres det.
Du blir velstående.
"Chase" trenger ikke være en landkrabbes navn-
- men et anerkjent navn som tilhører Nantuckets mektige familier.
Skal jeg renvaske hendelsene for et utbytte?
Vi ber deg om å være pragmatisk.
Essex ble knust av en hvit hval.
Vi som overlevde i de stusselige hvalbåtene-
- måtte gjøre grusomme ting for å overleve.
Idet vi kommer tilbake, forventes det at vi sprer skamløse løgner-
-slik at Nantuckets redere
blir rikere og sover godt om natten.
Jeg vil ikke pynte på sannheten. Det bør ikke du heller gjøre, George.
Den siste gangen jeg så ham...
Mr. Chase!
...fant jeg ikke de rette ordene.
Thomas.
Kanskje de ordene ikke fins.
Jeg reiser til Falmouth, og...
Det... Det har vært en ære å seile med deg, sir.
Æren er på min side, Mr. Nickerson.
Her.
Lykke til der ute, Thomas.
Takk i like måte.
Neste dag ble George Pollard avhørt.
Mine herrer, kaptein George Pollard.
Nantuckets viktigste menn var der.
Det var en formalitet.
God dag, kaptein. Sett deg.
La protokollen vise...
Essex ble knust av en hvit hval 900 sjømil vest for Ecuador.
Det var som om Owen Chase selv talte.
Han fortalte sannheten.
Kaptein Pollards samvittighet var ren.
Sjøforklaringen var falsk.
Pollard dro ut igjen...
...for å lete etter den hvite hvalen. Han fant den aldri.
Nok ei skute gikk på grunn utenfor Hawaii.
Nok en forbannelse.
- Han seilte aldri igjen. - Og Owen Chase?
Han var en mann for sitt ord.
Først sendte han en båt tilbake til Ducie Island.
Mr. Joy var død.
Men de tre andre overlevde mot alle odds.
Og så?
Han og familien flyttet til New Bedford.
Han fikk en ny start.
Han ble kaptein på ei handelsskute og seilte på sine egne betingelser.
Du har sannelig fått valuta for pengene, Mr. Melville.
- Februarnettene er årets lengste. - Nå kan dere hvile.
Tro meg... Jeg kommer ikke til å hvile på lenge.
Hvorfor det? Du fikk historien din.
Selve handlingen. Alt er der.
Kanskje jeg ikke lette etter handlingen?
- Hva var det, da? - Du ga meg noe annet i natt.
Hva er det?
Mot til å utforske det man ikke tør.
Mr. Melville... Det du har hørt, det jeg har fortalt...
Vil du bruke alt i boken?
Det blir et skjønnlitterært verk, Mr. Nickerson, inspirert av sannheten.
Men jeg tror ikke jeg må bruke alt.
- Takk. - Her. Ta dem med deg.
- Pengene er dine. Jeg insisterer. - Behold dem.
Jeg insisterer på at en av oss er edru.
Du drar tilbake til...
Pittsfield i Massachusetts.
Lykke til.
Tusen takk.
Hør her...
Jeg hørte at en mann i Pennsylvania drillet et hull i bakken...
...og fant olje. Det kan ikke stemme.
Jeg har også hørt det.
Olje fra bakken.
Tenke seg til.
KALL MEG ISHMAEL.
HERMAN MELVILLE SKREV FERDIG ROMANEN SIN I 1850.
ET ÅR SENERE BLE "MOBY-DICK" UTGITT.
NATHANIEL HAWTHORNE SA FØLGENDE OM BOKEN:
"DET ER ET EPOS VERDIG HOMER. DET VIL BLI AMERIKAS EPOS."
www.HoundDawgs.org Newest NORDiC RETAiL!
Tekst: Christina Violeta Th. Storsve www.sdimedia.com